Jeg har hatt kontakt med Anders Beije, tilsynsføreren din.
- Ja vel? - Han sier at alt fungerer godt.
Hva med seksuelle fantasier? Du har ikke hatt tvangstanker om gutter?
Nei, det har jeg ikke. Jeg fokuserer på andre ting.
Bra.
Hallo? Hei.
Du kan ikke kreve det av meg. Jeg vil ikke gjøre det.
Albin!
Ikke gå noen steder nå, barn.
Albin?
Albin!
Sånn, ja. Nå var du flink. Veldig flink!
Ja, det er Wallander.
Når da?
Jeg må be dere tenke på hvor Albin har pleid å gå.
- Naboer? Venner? - Vi har ringt absolutt alle.
Han ville aldri gått til noen venner. Ikke i dag.
Han fikk en PlayStation i går. På fødselsdagen.
- Hva fylte han da? - Seks.
Han ville ikke gå i morges engang. Han ville spille med Victor.
- Victor? - Albins storebror.
Har dere et bilde av Albin som jeg kan få låne?
- Er det nytt? - Ja.
Som en tommelfingerregel kan jeg si at nesten alle barn som forsvinner, -
- blir funnet innen ett døgn uten en skramme.
Vi gjør alt vi kan.
- Skal du ut? - Har du noe som skal postes?
- Hva? - Har du noe som skal postes?
- Jeg skal på postkontoret. - Nei.
Albin!
Albin forsvant mellom ett og halv to i går. Altså for 19 timer siden.
Redningstjenesten fant ingenting i natt. Vi får håpe på manngarden nå.
- Noe nytt? - Nei. Minst 20 naboer er frivillige.
Pontus og Isabelle fortsetter med å banke på dører.
Jeg fortsetter med barnehagen, eller førskolen, eller...
- Hva fanken heter det nå? - Seksårsvirksomheten.
Jeg trenger nok ikke å si at vi jobber mot klokken her.
Noen spørsmål? Nei vel. Da setter vi i gang!
Selvsagt har jeg ikke sagt noe til noen.
Hvordan fanken skulle jeg forklare noe sånt?
Jeg vet ikke. Jeg vet fanken ikke hva jeg skal gjøre.
Hva ville du gjort, da?
Jeg må legge på nå. Vi får snakkes senere.
Hei! Jeg kjøpte rosinfrokostblanding, som du liker.
Så snilt.
Vanligvis er to fra personalet ute med barna.
Hvis ingen er sykemeldt, da.
- Som i går? - Vi prøver å hente inn vikarer.
Men på så kort varsel, og med et budsjett som vårt...
- Hei. - Hei.
Jeg er Rebecka. Kan typen min være med?
Absolutt.
Kurt Wallander, Ystad-politiet.
- Dere har ikke funnet ham, altså? - Nei.
Så du var alene ute med barna og så ikke noe mistenkelig?
Nei. Som jeg har sagt før. Ingenting.
- Noen uvedkommende? Noe snålt? - Nei. Og jeg var hos dem hele tiden.
Hei, vi kommer fra Ystad-politiet.
- Har du sett denne gutten? - Er ikke det Landbergs minstemann?
- Albert? Albin! - Han forsvant fra førskolen i går.
Herregud! Hvordan forsvant?
Du har ikke sett noe uvanlig her?
- I går kveld? I går ettermiddag? - Nei.
- Ingen fremmede biler eller folk? - Nei, jeg tror ikke det.
- Kommer du på noe eller hører noe... - Ja, selvsagt. Da ringer jeg.
- Gjenkjenner du denne fyren? - Et øyeblikk.
Ja. Det var han som forgrep seg på noen gutter. Greger Frankman.
Det er vel sju-åtte år siden.
- Sitter ikke han i fengsel? - Han slapp ut for tre måneder siden.
- Hvor er han nå? - Han bor nær Albins daghjem.
Bra jobbet! Dra dit og snakk med ham med en gang.
- Det kan du banne på. - Hei, du.
- Jeg sa snakk med ham. - Ja visst.
Hei. Ystad-politiet. Er Greger Frankman hjemme?
- Hva gjelder det? - Vi vil snakke med ham.
- Sønnen min gikk et ærend. - Kan jeg komme inn og vente?
- Bor dere begge her? - Ja. Greger har ikke funnet noe selv.
Vi flyttet ganske nylig hit.
Det ble vanskelig med naboene på det gamle stedet.
Hva vil dere med ham?
Vi vil vite hva han gjorde i går ettermiddag.
- Han var her, sammen med meg. - Så det var han?
Han kom hjem fra byen med ettbussen.
- Hva gjorde han i byen? - Han var hos legen.
- Hvilken lege? - Greger går til psykolog.
- Han hjelper ham. - Mange trenger nok psykologer.
Barna han forgrep seg på, for eksempel.
Hva vil du med oss? Vi plager ingen.
Dette er Albin Landberg. Seks år gammel.
Han forsvant fra en barnehage her i nærheten i går ettermiddag.
Politiet er her. Det gjelder en forsvunnet gutt.
- Bør ikke du begynne med lunsjen? - Jo.
- Kjenner du igjen denne gutten? - Nei.
- Er det greit hvis jeg ser meg rundt? - Hvis du har ransakelsesordre, ja.
Jeg vet hvordan du er. Du kan nok lure mora di, men ikke meg.
Det får vi se på.
Har du skadet den gutten, vil du ønske at du aldri var blitt født.
Vi holder kontakten.
- Hvordan vet du at han lyver? - Sånt merker man.
- Han har jo alibi. - Moren, ja. Hun beskytter ham.
- Har du et øyeblikk? - Gjelder det gutten?
Vi har en nylig løslatt pedofil i nærområdet.
Ja, det er vel Greger Frankman?
Hva tror du om en ransakelsesordre, selv om han har alibi?
- Tvilsomt. - Det er moren som gir ham alibi.
- Hun beskytter ham. - Martinsson tror at hun skjuler noe.
Ja. Kanskje ikke bevisst.
- Hvorfor henter vi ham ikke inn? - Dere har for lite å gå på.
Jeg kan ikke gi tillatelse på så løst grunnlag.
Greit. Ikke skyld på meg senere.
Hvis det viser seg at svinet har gutten, og vi bare har sittet her.
Så ikke bare sitt her, da. Gå ut og grav.
Kom tilbake når dere har mer å gå på.
Ja... hvordan går det ellers?
- Med hva da? - Med deg, mente jeg.
- Har du fått sakene fra Stockholm? - Å ja. Ja da.
Katarina Ahlsell.
Hei! Nei da. Du forstyrrer ikke.
Ja, du kan tro at jeg har prøvd å ringe deg. Ja visst! Så fint!
- Noen får overvåke Frankman. - Da gjør jeg det.
Hold så lav profil som mulig.
Frankman er ikke dum. Han vet at vi holder øye med ham.
Der er du! Sydnytt prøver å få tak i deg.
- Om hva da? - Den forsvunne gutten.
Jeg skal bare fokusere.
Kurt? Kan du sette deg der?
Familien begynner, og så kan du avrunde.
- Hvor skal jeg se? - Inn i kameraet.
Det er han som bestemmer over alle som leter.
- Hvorfor leter ikke han etter Albin? - Det gjør mange andre politifolk.
Det så ut til å bli regn, så...
Politiet har ennå Ingen spor etter seks år gamle Albin Landberg,-
- som forsvant I går ettermiddag.
I løpet av dagen har mange fra Ystad vist sin medfølelse.
Rundt hundre har gått manngard.
Familien og politiet kommer nå med en bønn til publikum.
- Vi håper noen vet hvor Albin er. - Så vi kan få ham hjem.
Vi lengter sånn etter ham. Alle sammen.
Jeg vil at Albin skal komme hjem.
Politiet vil at alle som har hørt eller sett noe I forbindelse med...
Sekser...
- Det var ikke lett i dag. - Nei.
- Jeg går ut en stund. - Nå?
- Hvor da? - Må du alltid vite absolutt alt?
Du vil ikke vite hva jeg gjør. Kan du ikke nøye deg med det?
Det er Martinsson. Vi går inn. Korsveien fire.
Hva er det dere gjør?
Jeg beklager. Det er falsk alarm.
Det skulle vært en overraskelse. Du har jo snart fødselsdag.
Du tror vel ikke jeg er så jævlig dum at jeg ville hatt ham her?
- Morn! - Hei.
- Er du ferdig med vinkelsliperen min? - Den hadde jeg glemt.
Jeg bare tuller. Behold den så lenge du vil.
Hva var det for skjedde nede på Korsveien? Jeg kjørte forbi, og...
Det er ikke noe jeg kan snakke om.
Gutten som er borte, går i samme barnehage som min Ville.
- Å, fanken. - Det er for jævlig.
- Ingenting nytt om ham? - Nei, dessverre.
- Så de greiene gjaldt altså ham? - Slutt, Lasse. Jeg har taushetsplikt.
Jeg vet det. Men man blir urolig når det skjer sånt i nærheten.
Hold øye med Ville. Ikke la ham gå alene hjem eller snakke med ukjente.
- Leter dere etter en pedofil? - Det har jeg ikke sagt.
- Hold øye med ham. Ha det. - Ha det.
- Nei, gi deg nå, for fanken. - Fordi han ikke var i garasjen?
- Han kan ha ham på et annet sted. - Mens han jobber med lysestaken?
- Ja, for å lete på skyldfølelsen. - Eller som takk for morens...
- Hallo! Skulle ikke jeg ta ham? - Jo. Takk, Ebba.
300 mennesker er ute og leter.
Kripos er innkoblet. Han er etterlyst i hele landet. Vi gjør alt vi kan.
Kan ikke du? Alle begår feil. Du må innrømme det og gå videre.
Hvis jeg ikke tar feil... hvem vil da innrømme det?
Det er ingen ytre tegn til vold.
- Ikke noe seksuelt heller? - Det må du spørre rettslegen om.
Jeg vet ikke hva klærne kan gi. De har vært våte en stund.
- Kan du si hvor lenge? - Ett til to døgn.
- Hadde han ikke en rød kaps? - Jo.
Den har vi ikke funnet. Han kan ha mistet den.
Jeg kommer senere. Jeg må snakke med foreldrene.
Nei. Det er ikke sant.
Nei, nei, nei. Dere lyver!
Nei! Nei! Nei!
Vi må foreta en formell identifisering.
Når en av dere, eller en annen, føler at dere orker det.
Jeg gjør det.
- Hvis dere trenger noe... - Jeg vil se ham.
Se hvem da?
- Jeg må få vite hva som er skjedd. - Vi gjør alt for å finne ut av det.
Noen var ansvarlige for ham. Noen lot ham gå fra barnehagen!
Vi var overbevist om at han var trygg der! Jeg vil vite hvem!
Forstår du det?
Man tror man blir herdet etter hvert, og at sakene ikke går innpå en mer.
Jeg vet det. Man tror det.
Jeg traff storebroren hans. Ti år.
- Det var vanskelig å møte blikket. - Han tar nok på seg skylden.
- Det gjør de når de ikke forstår noe. - Gjør de det?
Jeg tenker på sønnen min, da vi skulle skilles.
Han var helt overbevist om at det var hans feil, samme hva vi sa.
Hvor lenge har du vært skilt?
Ikke lenge nok.
- Hvor mye har du sovet siste døgn? - Ikke mye.
- Hvor mye har du selv sovet? - Ikke mye.
Det blir ikke mye søvn når sånne ting skjer.
- Vi ses i morgen. - Ja, det gjør vi.
Ja, hei.
Sjekker du med Simrishamn og registeret deres?
Å, faen. Var det så mye?
Ja, ja. Ha det.
Rebecka er ikke her i dag. Hun er hjemme. Syk.
- Vet du hvor jeg får tak i Rebecka? - Ja. Et øyeblikk.
Vi har ikke gjort noe.
Her! Si til Helene og Anders at vi tenker på dem.
Vi skal fortelle barna om det nå. Og tenne noen lys for Albin.
Hei! Kom inn.
Hva gjør politiet? De sitter der og nekter å svare på spørsmål fra oss.
Og det nå, når en pedofilidømt mann har flyttet inn i nærheten!
Vi vet ikke om han er mistenkt i denne saken.
Hvem vil vel ta den risken? Politiets egne familier? Nei.
Noen må gjøre noe. Eller skal vi holde barna våre inne?
Er det løsningen?
- Hei. Har du Rebecka her? - Hun har dratt til foreldrene sine.
- Hvor da? - Hva handler det om nå?
Jeg har noen spørsmål til om Albin Landberg.
Jeg hørte at de fant ham. Det er fordømt ille.
- Hvor bor foreldrene? - I Göteborg.
- Vil du ha nummeret? - Ja takk.
Greit. Mange takk.
Nei, hun skulle ikke til foreldrene. De ringer hvis de hører noe.
- Skal jeg prøve å spore mobilen? - Bare finn henne.
Rebecka Odelman er forsvunnet, og jeg vil etterlyse henne.
- Jeg ordner det. - Jeg skal avhøre barna.
- Om hva da? - De var sammen med henne ute.
Hvis Rebecka er innblandet, kan de ha hørt eller sett noe.
Vi har en nylig løslatt pedofil, og du vil ikke overvåke ham.
Du fokuserer på en barnehagetante og ungene.
- Ingenting tyder på seksuelt misbruk. - Det vet vi ikke... ennå.
- Klærne var rene. Ikke noe sæd. - De hadde ligget lenge i vannet.
Det er sprøtt å løslate Frankman før vi vet om noen har rørt Albin.
Takk. Det er helt tydelig hva du mener.
Rebecka brukte nettopp mobilen. I Halmstad, ikke i Göteborg.
Varsle dem der. Jeg kommer.
Det har høyeste prioritet å finne Rebecka. Begynn med barna imens.
Hør her, Kurt. Et lite råd. Avhør med mindreårige...
- Den minste feil kan bli et helvete. - Ja.
- Du bør gi Katarina Ahlsell sjansen. - Sjansen?
- Hun er utdannet til å avhøre barn. - Å, du mener sånn, ja.
Ja, absolutt.
Hei. Jeg heter Kurt. Jeg ser etter moren din.
Hva vil du med henne?
Hei! Kom inn.
Det er Hanna. Henne har du truffet. Det der er Elias.
Jeg skal se hvor jeg har den.
- Trives dere i Skåne? - Nei.
- Elias, da. Litt trives vi vel? - Nei.
Vi kommer sikkert til å trives når vi kommer til orden her.
Jeg trives iallfall sammen med moren deres... på jobben... som kollega.
- Er ikke du bare en politimann? - Kurt er førstebetjent.
- Hva tjener du på det? - Hanna, da!
Hva er det? Hva?
Endelig! Nå kan vi gå.
- Hvor skal dere? - Gå en tur på stranden.
- Får jeg bli med? - Jeg er snart tilbake.
- Jeg vil bli med for det. - Det er jobbsnakk.
Det er det slett ikke! Det sier du for å være med en jævla gamling!
Er jeg på feil spor?
Man må være jævlig forsiktig med å avhøre barn.
Kanskje de vet noe om Rebecka Odelman.
- Hvorfor har de ikke sagt noe, da? - Jeg vet ikke. Frykt. Lojalitet.
De er barn. Barn er ikke så sleipe.
Jeg er ikke så sikker på det.
- Hva mener du? - Barn kan begå feil, som oss.
Kan de da ikke ta ansvaret for det?
Som Elias, mener du?
Jeg snakker ikke om Elias.
Jeg ber som sagt om unnskyldning hvis han var litt uforskammet.
- Jeg mente bare... - Han har da rett til å være sjalu!
Det er jo ikke all verden. Du er voksen.
Han er 11. Foreldrene skilte seg, og hans verden falt sammen.
Jeg snakker om barn generelt sett, ikke dine private forhold.
Her.
Der står det alt du trenger å vite om praksis ved avhør av mindreårige.
- Hva gjorde dere der ute? - Vi lekte riddere.
- De har en klubb. Ridderklubben. - Jeg, Hugo og Ville.
- Var Albin med og lekte? - Nei.
Hva med frøken? Rebecka? Husker du hvor hun var?
Hun var med og lekte riddere.
Vi lekte sisten på baksiden.
- Jeg forstår. - Rebecka var med oss.
Og lekte sisten?
- Så dere husket med Rebecka? - Jeg har jo allerede sagt det.
Er du sikker på at Rebecka var der?
Vi gikk aldri over veien.
- Hvem da? - Oscar, Hugo og jeg var på plassen.
- Jeg vil ikke. - Vi skal jo legge blomster til Albin.
Han var jo kameraten din.
- Hvordan døde han? - Jeg antok først drukning.
Men nå vet jeg ikke.
Vanligvis finner man da sekret rundt nese og munn, men her er ikke noe.
- Du tror ikke at han druknet? - Som sagt så vet jeg ikke ennå.
- Kan du si noe mer? - Jeg ser ingen seksuell vold.
Men det kan ikke utelukkes ennå. Ingen ytre vold...
...bortsett fra noen små blåmerker her.
- Etter fingrer? - Jeg vet ikke. De er svake.
- Og hva mer? - Ikke noe mer så langt.
- Når da? - Når jeg er klar.
Herregud, Kurt. Kan du aldri lære å vente på andre folks arbeid?
- Hei. Hva heter du? - Rebecka.
Et barn i din avdeling døde, og du reiser bort!
Vi etterlyste deg i hele landet!
Jeg vil vite hva som skjedde på mandag, da Albin Landberg forsvant!
Det har jeg allerede sagt. Jeg var ute sammen med barna.
Ingenting skjedde. Ingen forlot lekeområdet.
Og likevel forsvant Albin Landberg.
- Hvorfor lyver du? - Jeg lyver ikke.
Vi har snakket med barna.
Hva har de sagt?
Unnskyld, men du har besøk.
- Kan det ikke vente? - Jeg prøvde. Men han vil treffe deg.
Klokka er 16.33. Pause i avhøret med Rebecka Odelman.
Kurt Wallander forlater rommet.
Jeg foreslår at du tenker over hva du skal si imens.
Sannheten. Hva med den?
- Dette er... - Lars Persson. Ville Perssons far.
Dere avhørte ham i morges uten tillatelse eller vårt nærvær.
Vi hadde tillatelse fra Villes mor.
Jeg driter i hva hun gjør. Vi har delt omsorg.
Du kan ikke utsette sønnen min for avhør!
Vi hadde en samtale med ham i forbindelse med en etterforskning.
Det kan vi med eller uten foresattes tillatelse.
Er en pedofil trukket inn saken?
- Jeg aner ikke var du har det fra. - Det stemmer altså!
Du bør la politiet gjøre politiarbeidet.
Gjør dere det? Kan du garantere at seksåringen min er trygg?
Hvis du har meg unnskyldt, så satt jeg i et møte.
- Greit. - Jeg finner veien ut selv, takk!
Klokka er 16.37. Kurt Wallander gjenopptar avhøret med Odelman.
Janne?
Hvem er det du beskytter? Deg selv eller barna?
- Jeg aner ikke hva du snakker om. - Jo da. Noe skjedde. Hva da?
Hvis jeg forteller det nå...
...blir det offentlig?
- Hva mener du med det? - Trenger typen min å få vite det?
Nei.
Jeg var i Halmstad hos... en fyr.
En annen fyr, altså. Ikke samboeren min.
Han ringte mens jeg var ute med barna.
Vi snakket en stund, og jeg gikk litt bort.
Plutselig var de bare vekk.
Jeg fikk panikk og etterlot de andre på uteområdet for å finne dem.
- Hvem da? - Hugo, Oscar og Ville.
De var over veien for å kjøpe godteri.
- Og Albin? - Han var på uteområdet da.
Da vi kom tilbake, var han borte. Jeg vet ikke hvordan Albin forsvant.
Hadde jeg visst det, ville jeg sagt det.
Jeg har ikke løyet om noe viktig.
Eller kanskje... Jeg fant Albins lue. Eller kaps.
På uteområdet. Jeg gjemte den.
Jeg ble så redd.
- Tror du at hun snakker sant? - Hun visste at vi ikke hadde lua.
Jeg har snakket med ungene. Alt hun sier, stemmer.
Hør nå på hva jeg sier om Frankman.
Jeg så ham sitte i en lekepark og glo på ungene.
Med hendene under en avis. Veldig konsentrert.
- Når da? - I dag.
- Har du noe annet å gå ut fra? - Nei. Ikke mye.
- Ja vel. - Vi tar en runde til med Frankman.
Martinsson!
Du har vel ikke fortalt noen om Frankman?
- Jeg mener utenfor politihuset. - Selvsagt har jeg ikke det.
- Hvordan det? - Ingenting.
Vent!
- Hvem var det, om ikke deg? - Jeg vet ikke.
Men hvis du spør meg hva jeg syns, så syns jeg at det er fordømt bra.
Folk har rett til å høre om en pedofil nabo.
Jeg har ikke sagt noe om en pedofil. Jeg ga deg et råd.
Som kompis. Det fins ingen beviser.
Hva har det å si om han er uskyldig?
Denne gangen, altså. Det er en pedofil vi snakker om!
En som vil knulle småbarn. Vet du hvor syk en sånn jævel er?
Hva om det hadde vært dine unger? Hva ville du selv gjort?
Vi snakkes.
Har du ikke handlet?
- Vi kan flytte igjen. - Hvordan skal du klare det?
- Jeg har ikke gjort noe galt. - Nei. Ikke denne gangen.
- Det har du ikke. - Du tror på meg.
Jeg tror på deg.
Så, så. Det vil ordne seg.
Ikke sant?
Mamma! Mamma!
Mamma... Mamma...
Martinsson.
Jeg kommer. Jeg drar dit nå.
Hei. Han sitter bare der inne og nekter å slippe henne.
Kan du vente i bilen?
Vi ville bare være i fred.
Bare være i fred for alle jævlene.
Ja, han er rolig nå. Dere kan gå inn.
Nei, han har ikke sett noe.
Ingen i nærheten av huset. Ikke noe signalement.
- Jeg skal finne den skyldige. - Det håper jeg.
Albin ble ikke misbrukt, men hadde ataraksika i blodet.
- Kan vi snakke svensk? - Beroligende medisin.
Jeg fikk ikke drukning til å stemme. Lungene var tomme for vann.
Det kan skje hvis man får hjertestans før vannet kommer inn i dem.
Offeret er da ofte påvirket av alkohol eller stoff.
Så jeg tok en giftanalyse.
- Ja vel. Og? - Ingen alkohol, men beroligende.
Svært mye i forhold til kroppsvekten.
Albin kan altså ha vært død før han havnet i vannet.
Det er en mulighet for det, ja.
Hvordan fikk gutten i seg medisinen?
Dette kan være helsikes galt.
Men jeg så moren ta noe beroligende.
- Albins mor? - Ja. Etter dødsbudskapet.
Jeg tror iallfall det. Mannen hennes ga henne en tablett.
Det kan være helvetes feil.
Han jobber innenfor legemiddelsbransjen.
Ja.
Det ville vært verre hvis noen hadde...
Hvis noen hadde rørt ham på den måten.
- Jeg ville levere tilbake bildet. - Takk.
- Er det Albin eller Victor? - Albin.
Dette er Victor, da han kom. Han er adoptert.
Ja vel.
- Hvor kommer han fra? - Polen.
Han var drøyt ett år da vi fikk ham.
- Og Albin? - Han kom den vanlige veien senere.
Som en liten ekstra gave.
Takk for at du kom.
Jeg kan vel ikke få låne?
- Jo visst. Det er ovenpå. - Takk.
Du sa Xanor.
Hva syns du om den nye statsadvokaten?
Jo da... grei.
Her! Virkestoff: Alprazolam.
Ja, det kan stemme.
Hvordan visste du at det var nettopp Xanor?
Dette er jo bare en teori.
Xanor er en vanlig medisin.
Men den var hjemme hos Landbergs og i Albins kropp.
Det er ikke nytt at et vanskelig barn får noe beroligende.
Nei, dessverre. Dere får en ransakelsesordre.
Ransakelsen skal utføres mens vi avhører foreldrene.
Separate avhør. For de vet ikke hva vi har funnet.
Hvis de skjuler noe, må de ikke få snakke sammen.
- Vi begynner med faren. - Hvorfor det?
- Fordi jeg sier det. Når er du klar? - Om en halvtime.
Jeg samler sammen sakene.
Hør her. Hvis du er sint, kan du si det.
- Hvorfor skulle jeg være sint? - Etter sist.
Du tok jo feil.
Jeg vil at vi skal jobbe bra sammen også.
"Også"? Hva mener du med det?
Det vil da jeg også.
Ja, beklager...
Du så jo ikke noe her i går. Men jeg ville bare sjekke litt...
Dra til helvete!
Du kan vente her imens.
Hva jeg gjorde på mandag i lunsjen? Fikk dere meg hit for å fortelle det?
Jeg var på jobben.
- Kan noen på jobben bekrefte det? - Nei. Jeg var på kundebesøk.
Hvor lenge da?
Kanskje fram til like før ett. Jeg vet ikke.
Vet du hvor mye klokka var da de ringte fra barnehagen?
Halv to.
De ville vite om en av oss hadde hentet Albin.
- Hva gjorde du imens? - Ingenting.
- Jeg kjørte bil fra kunden... - Var noen sammen med deg?
Jeg var alene. Hvor fanken vil dere hen?
Hva vet du om medisinen Xanor?
Helene tar den iblant. Hun har gjort det i et par år.
Hun kan... bli oppskaket over ting.
- Får hun den av deg? - Nei. Av en lege.
Men hun tar bare et par tabletter i måneden. Maksimalt.
- De roer henne ned. - Og det er bare hun som tar dem?
Hva mener du med det?
Rettslegen har funnet spor etter Xanor i Albins lik.
Betydelige mengder.
Jeg vil ikke fortsette denne samtalen uten advokat.
Nyberg!
- Nyberg! - Ja?
Hva er dette?
Ja, du...
Det kan være en slags medisin.
- Advokaten kan ikke før i morgen. - Fanken også.
- Han har gjort noe. Jeg er sikker. - De kan begge to ha gjort noe.
Vi har aldri gitt Albin noe sovemiddel.
Hvorfor skulle vi gjøre det?
Det var så enkelt med Victor de første årene.
Han kom, og så... var han bare vår.
Det fungerer sånn.
Vi tenkte det var flaks vi ikke hadde fått barn, så vi fikk nettopp ham.
Det må ha vært meningen.
Vi hadde snakket om... å adoptere et søsken da jeg ble gravid.
Uten kunstig befruktning eller prøverør. Vi hadde jo gitt opp det.
Sånt skjer visst. Kroppen slapper liksom av.
Så fødte du Albin.
Han var veldig rolig allerede som baby.
Mens Victor... Han ble...
...stadig mer bråkete med årene.
Anders pleier å legge Victor når jeg må jobbe overtid.
Det er ikke sovemiddel.
Det er beroligende tabletter som jeg har fått skrevet ut.
- Så dere ga Victor medisin? - Nei. Ikke vi.
Anders gjorde det.
Jeg ble helt rasende, men Anders sa at det var ufarlig.
Hva skulle jeg gjort? Anmeldt ham?
- Skjedde det flere ganger? - Jeg vet ikke. Jeg trodde ikke det.
- Hvordan kan Albin ha fått det i seg? - Jeg vet ikke.
Ble det for tungt for deg? Var det vanskeligere enn du trodde med to?
Hva?
Ønsket mannen din å bli kvitt Albin?
Her!
- Sitt her og vent. - Jeg trenger snusen min.
- Nei, det må vente. - Jeg kan ikke konsentrere meg.
Jeg har mistet barnet mitt, for fanken. Er jeg mistenkt for noe?
- Hvor er den, da? - I bilen.
- Gi meg nøklene. - Takk.
Jeg tror den ligger i jakken min.
Under et teppe i bagasjerommet.
- Hva slags bil har du? - En rød Peugeot 406.
Du får bli med, så henter vi snusen.
- Hvor står bilen? - Der borte.
Det er like greit at du...
Det er fanken ikke mulig!
Varsle alle biler. Veisperring ved Øresundsbroen.
Meld fra til alle flyplassene og havnene.
- Hei! - Hei.
Jeg snakker jo til deg! Hør på meg!
Skjønner du ikke hvor lei meg jeg blir?!
Se på meg!
Hør her! Se på meg mens jeg snakker til deg.
- Se på meg! Er det min feil? - Slipp gutten.
Før ham ut til bilen.
Victor?
- Hvor er mamma? - Du trenger ikke være redd.
Hvor er mamma?
Nå får du ta det litt rolig!
Da skal du få dra hjem til sønnen din.
Spiller du fotball, Victor?
Fikk du panikk med Albin også? Akkurat som du fikk her i dag?
Du fikk panikk og ville ha det til å se ut som en drukning.
Dette med at Albin forsvant... Gikk han selv hjem fra barnehagen?
Albin fikk i seg medisin som Victor skulle hatt.
- Hvordan skjedde det? - Dere skjønner ikke en dritt.
Da får du for fanken si oss det, hvis du vil at vi skal fatte noe.
Nei. Jeg vil ha advokatbistand. Får jeg ringe?
Jeg ringer advokaten din og sier at du er pågrepet.
Du skal i varetekt. Vi har skjellig grunn til å mistenke deg for drap.
Jeg vet ikke helt, men det er noe som er for jævlig galt her.
- Hva da? Si det. - Jeg vet ikke.
Det er det som irriterer meg.
Burde ikke du gå hjem nå? Vi kommer ikke lenger i kveld.
- Skal du dra hjem? - Ja.
- Hvordan det? - Jeg tenkte at jeg kunne kjøre deg.
Nei. Jeg går ikke ut fra at det må være en mann.
Statistikken, ja.
Hva kan man ellers stole på? Instinktet?
En kombinasjon av de to.
Vet du hva jeg har lyst på?
- En kald øl. Vil du ha en? - Ja.
Det blir visst snart regn. Jeg tar inn vasken. Finner du to øl?
- Ja da. Hvor da? - Kjøkkenet, til venstre inn i gangen.
- Hei. - Hei.
- Sitter du her i mørket? - Jeg får ikke sove.
Hvor er mamma? Hvor er mamma?
Hvordan går det? Finner du det?
Å, vennen min. Er du våken?
- Jeg må gå. - Hvorfor det?
- Landberg kan være uskyldig. - Vent! Jeg er tilbake om en time.
Gå og legg deg hos Hanna, hvis du har problemer med å få sove.
Hei. Vi vil gjerne snakke med deg og Victor.
Victor? Hvorfor skal dere snakke med Victor?
Hei, Victor. Jeg vil gjerne snakke med deg.
Victor!
Victor! Victor!
Victor!
Stopp!
Victor! Victor!
Victor? Hva er det?
Kurt er veldig flink. Det kommer til å gå bra.
Albin fikk en PlayStation. Jeg hadde også ønsket meg en til bursdagen.
- Men du fikk ikke en? - Nei.
Albin er snill. Jeg er bare vanskelig.
- Hvem har sagt det? - Pappa.
Iblant mamma. Men mest pappa.
Det er derfor pappa gir meg sånn medisin. Fordi jeg er vanskelig.
Jeg så hvordan pappa gjorde det med medisinen.
Jeg så hvordan pappa gjorde det med knusegreia.
Så la han det I Iskremen min for at jeg ikke skulle skjønne det.
Jeg er ikke dum. Jeg skjønner at de liker Albin bedre.
Hvis Albin hadde kommet først, ville aldri jeg kommet.
Skjønner du det?
Albin!
Vil du ha litt? Vi går hjem.
Får jeg bruke PlayStationen din hvis du sovner?
Nei, for den er min, og bare min!
- Så slem du er. - Du er slem selv.
Jeg prøvde å dra ham opp fra vannet.
Men han var liksom glatt. Jeg gled.
Jeg orket det ikke.
Jeg prøvde å dra ham opp.
Dere vil selvsagt bli tilbudt hjelp.
Hvis dere selv vil...
Jeg mener hjelp fra sosiale myndigheter. Familieterapi...
Nei.
Vi prøvde å være like glad i ham.
Jeg trodde at vi var like glad i ham.
Men hvis vi ikke var det da, så... får vi begynne nå.
Folk vil se på ham som et monster.
Hvis ikke vi er glade i ham... hvem vil da være det?
...ventes opposisjonen å komme med en uttalelse I atomkraftsaken.
Ystad-politiet har ennå Ingen spor etter den eller dem-
- som kastet steiner inn I en 70 år gammel kvinnes hjem.
Kvinnen ble truffet av en av dem og døde senere av skadene.
Det blir Ingen ny debatt om...